koolgrinda rašė:
Keli klausimai:
1. Kuomet tada jau pradeda daržui trukdyti tos aukštos žolės, koks kriterijus jas nušienauti ?
Kai pradeda užstoti šviesą, t.y. meta šešėlį anksti ryte ar vėlai vakare arba užstoja dangaus skliauto dalį. Net iš šiaurinės pusės jei auga žolės ir saulė niekada iš ten nešviečia, tačiau jos gali trukdyti šviesai patekti, nes šviesa patenka ne tik tiesiogiai nuo saulės, bet ir atsispindėjus nuo dangaus. Praktikoje tiesiog galima pasilenkti ir savo akis "pakabinti" tame pačiame lygyje kur yra kultūrinio augalo lapai. Stovint mums gali atrodyti, kad augalas gauna šviesą, o pasilenkus iki augalo matosi, kad kokį trečdalį dangaus jau uždengia šalia augančios laukinės žolės. Va, tada jau reikia šalinti.
Šviesa, ko gero vienintelis kriterijus, parodantis, kad jau laikas šalinti žoles. Kitas kriterijus nesvarbus kultūriniams augalams, bet gali būti svarbus žmogui - patogumas.
![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Jau kai nepatogu, tai ir šalini.
Cituoti:
2. Apie notrelės karaliavimą ir 'mulčiavimą' gyva augančia žole (kaip garstyčios pupoms) - bet ar nebus dvigubas darbas, kad leidžiama žolei sudaryti velėną, o kitais metais, kai norėsi sėti - turėsi tą velėną skvarbyti ?
Garstyčios sėjamos pačioje pradžioje su pupomis, o kai paauga kokio sprindžio dydžio, tai nuraunamos ir užmulčiuojamos. Tas būna kokį gegužės ar birželio mėnesį. O pupos lieka augti birželį, liepą, rugpjūtį. Per tuos tris mėnesius garstyčių šaknys guli apmulčiuotos ir po truputį nyksta. Rugpjūtį, rugsėjį nuimant pupas garstyčių šaknų būna beveik nelikę. Bet likę stiprios pupų šaknys. Štai jos sunkiau pasišalina. Bet tai paimi už stiebo prie šaknų ir išrauni. Nes trukdo pasėti naują kultūrą tie strampai. Rugpjūtį nuimant pupas dar pasėji ridikėlius į tas pat vietas.
Suprantu, ko baiminamasi. Jei susiformuoja velėna, tai vėl reikia įdirbinėti žemę. Bet velėna taip greitai nesusiformuoja. Garstyčių ir pupų atveju visai nesusiformuoja velėna. O notrelių ir kitų laukinių žolių, jau pradeda formuotis. Pavyzdžiui, notrelės auga jau nuo rudens iki žiemos. Pora mėnesių. Paskui anksti pavasarį nuo atšilimo kokį balandį, gegužę vėl du mėnesiai susidaro iki sodinimo kultūrinių augalų. Bet notrelių šaknys mažos, o daug lapų. Tai jos lengvai įveikiamos. O, pavyzdžiui, varputis ar garšvos, dilgėlės sunkiau įveikiami. Bet viskas įveikiama, nes metų bėgyje, kol augini juk mulčiuoji, šalini žoles ir stiprios velėnos jos nespėja suformuoti. Varputis paliktas rudenį ir pavasarį iki gegužės augti priaugina apie dvidešimt, trisdešimt stiebų kvadratiniame metre. Tai nuimi mulčią su grėbliu, ir praskuti žemės paviršių su plokščiapjove ir tuos trisdešimt stiebų lengvai nuimi. Jei jų priaugtų daugiau, tai jau būtų sunku įveikti. Bet dėl mulčio buvimo ir laiko trūkumo, jų daug nepriauga. Nei varpučio, nei kitų žolių.